ŽENA U IZLOGU
Prema romanu DŽ. H. VOLISA
Univerzitet Gotam Osnovan od naroda Njujorka 1828
AMFITEATAR "D" 10 a.m. PREDAVANJE: "Neki psihološki aspekti ubistva"
PREDAVAČ: Ričard Vonli Doktor nauka, docent
Biblijsku zapovest: "Ne ubij!" treba pobliže razmotriti
u smislu širih saznanja o impulsima koji vode do ubistva.
Postoje razne pravne kategorije, poput stepenovanja namere.
Stepenovanje ubistva.
Na civilizovan način priznajemo impulse i kategorišemo krivicu.
Recimo, čoveku koji ubije u samoodbrani ne smemo suditi
kao onome koji ubija iz koristoljublja.
Šta ćeš da radiš večeras?
Večeraću sa Lalorom i Barkstejnom u klubu.
Ne bih htela da svako veče radiš.
Neću, obećavam. Izaći ću.
Dobro. I moraš, nakon celodnevnih predavanja.
Ali kad zabiješ nos u knjigu... - Mama, krećemo.
Da, dušo. Doviđenja, dragi.
Žao mi je što ne ideš sa nama. - I meni.
Zabavite se i ne brinite za mene.
Hoću li ti nedostajati?
Svake minute danju, svake sekunde noću.
Mama!
Poljubite tatu za rastanak.
Doviđenja, derišta mala.
Ćao, tata. - Ćao.
Čuvajte mamu.
Hoćemo. - Pazi na Viki.
Hoću.
Njujork Telegram, Vorld Post. Kupite novine.
Frenk. - Šta je?
Gledaj.
Flertuješ sa našom slatkom malom? - Zdravo, Majkle.
Kako si, Frenk? - Drago mi je da te vidim, Ričarde.
Ko je ona? - Nemam pojma.
Prozvali smo je devojkom iz snova.
Tako je. Mi smo je prvi put videli.
Izvanredan portret.
I izvanredna žena.
Šta je sad na programu?
Klub Roda? Bili Rousez?
Moram vas razočarati, gospodo. Što se mene tiče, na programu je
cigara, još jedno piće i rani odlazak u krevet.
Imam predavanje u devet ujutro.
I nameravam stići na vreme.
Ovo ti je prvo samačko veče, a ne ideš na striptiz?
Ne, ali ako neka dama želi da dođe ovamo
i izvede svoju tačku tamo,
rado ću da gledam.
Neverovatno! - Sramotno.
Bestidan običaj.
Ja sam sredovečan čovek. Svi smo.
Trojica starkelja. I više nismo za takve vratolomije.
Samo malo.
Ja se ne smatram starkeljom.
Ne, Majkl. Ima pravo.
I to je dobro. U našim godinama...
Nisam rekao da je to dobro.
Jer to ne znam.
Znam samo da to mrzim.
Mrzim tu krutost i ukočenost koju osećam.
To je za mene kraj živorne vedrine, duha i avanture.
Ne pričaj tako.
Muškarcima naših godina ne treba avantura ako je možemo izbeći.
Mi smo sportisti bez kondicije.
Više se ne možemo nositi s tim.
Život završava s 40?
U Tužilaštvu vidimo
šta se događa sredovečnim muškarcima koji žele da budu pastuvi.
Ozbiljno. Viđao sam tragedije proizašle iz nemara, iz sitnica.
Mali impuls, nevin flert, jedno piće previše.
Koje je ovo?
Treće, zar ne? - Eto, ne seća se.
A celi život pije samo dva.
Žao mi je ako zvučim kruto.
No problem se rodi iz sitnice, iz zaboravljene prirodne sklonosti.
Imam sudar sa Lanom Tarner posle dugog flerta. Ali nećemo igrati.
Sutra uveče?
Može. Zašto se ne bismo nalazili svako veče?
Osim ako nemaš pametnijeg posla.
Ne, to je dobra ideja.
I ja se slažem. - Odlično!
Možda ti Lana može iskopati Ritu Hejvort.
A mene ćete ostaviti samog u ovom buntovnom raspoloženju?
Ne brinem se za tebe.
Idi da spavaš kao dobar dečko i sve zaboravi.
On je prestar za ono što je nama na umu, je li?
Budi dobar!
Dik, zaista bih želeo... - Prestani da se brineš.
Ne slažem se s onim što si rekao, ali potpuno akademski.
O tome se i radi.
Telo je još snažno, ali duh je sve slabiji.
Dobro.
Da mi se i probudi avanturistički duh,
čak i u obliku one privlačne žene u obližnjem izlogu...
Samo bih zakopčao kaput, promrmljao nešto glupo i odjurio.
Ne pre nego što ti da broj, nadam se.
Verovatno.
Laku noć.
Nema opasnosti. Laku noć, Dik.
Hvala.
Molim vas, hoćete li mi reći kad bude 22:30?
Svakako.
Ponekad zaboravim na vreme.
Podsetiću vas.
Hvala, gdine.
22:30 je, profesore Vonli.
22:30 je, gdine.
Možete li da je vratite u biblioteku, molim vas?
Da, gdine. - Hvala.
Moj šešir, molim.
Nije moguće da sam toliko popio.
Vi ste pozirali za nju, zar ne?
Onda svaka pohvala umetniku.
Slika je dobra i verna.
I već to znate?
Ne znam. Samo znam da bih bio srećan da sam je ja naslikao.
Slika je vaša? - Nije. Da bar jeste!
Tad ne bih morala stalno da dolazim i posmatram ljude.
To radite? - Ponekad, kad sam usamljena.
Večeras? - Bila sam usamljena.
Ne volim to.
Posmatrali ste mene?
Jesam.
Jesam li reagovao normalno?
Postoje dve vrste reakcija.
Jedna je ozbiljno posmatranje slike.
A druga?
Druga je tih, dugačak zvižduk.
Kakva je bila moja?
Nisam sigurna.
Ali za časak-dva, čuo bi se dugačak, tih, ozbiljan zvižduk.
Sad mi je neugodno.
Ne bi trebalo.
Ja to smatram komplimentom.
Jer niste mi tip muškarca koji često zviždi.
Nije baš tako.
No ako je moje divljenje tako očito... Možda ćete pogrešno shvatiti...
Mogu li ja pomoći? - Možete li?
Nisam udata, nemam aspiracije prema vama i želim samo piće.
To je bilo pitanje? - Jeste.
Mnogo vam hvala.
Šta je tako smešno?
Večerao sam s prijateljima.
Razgovarali smo o vašem portretu. S velikim divljenjem, moram reći.
Zamišljam njihov izraz lica kad im sutra ovo kažem.
Sedim i čavrljam uz piće upravo s tom šarmantnom damom.
Želite li da vidite druge njegove radove?
Da, vrlo rado.
Zaista bih voleo.
Kad popijete, odvedite me kući i pokazaću vam ih.
To su samo skice, ali mislim da su jako dobre.
Skice mog lika, naravno.
Zar nije malo kasno?
Jedanaest je kasno?
Mislim da ne bih smeo.
Ne biste smeli? Zašto?
Upozorili su me.
Bojite me se?
Ne, nije to. Nego...
Upozorili su me na tihi zov avanture u mojim godinama.
Nisam smeo uopšte da razgovaram sa vama.
Nisam uopšte smeo da pođem na piće s vama.
Uopšte?
Uđite.
Vaš šešir, molim. - Hvala.
Raskomotite se.
Evo me odmah.
Klemens, čija je slika u izlogu, je nacrtao i ove skice. Lepe su.
Predivno!
Otvorimo još jednu flašu.
Trebalo bi da kažem ne, ali ne nameravam.
Naravno.
Čemu prekidati prijatnu atmosferu?
Joj! - Posekli ste se?
Nisam, ali žica je pukla.
Imate li nešto čime bih je presekao?
Mogu li makaze? - Da, mislim da će poslužiti.
Ko ste vi?
Ja se zovem... - Frenk!
Frenk, slušaj me!
Rekao sam ti, ako ikada...
Prestanite, budalo! - Budala, a?
Frenk! Frenk! Prestani!
Prestani! Frenk!
Je li...
Šta...
Šta ćemo da učinimo?
Ne znam.
Valjda treba nazvati policiju.
Kako se zvao?
Havard.
Frenk Havard.
Tako mi je rekao.
Mislite da nije?
Ne znam.
Sumnjam, ali ne znam.
Nikad mi nije rekao ništa drugo.
Gde živi, šta radi. Ništa.
Viđala sam ga dva-tri puta nedeljno.
Nikad me nije izveo na večeru ili predstavu.
Šta to...
Gde je telefon?
U spavaćoj sobi.
Centrala.
Dajte mi...
Centrala.
Rekli ste da vas niko nije video s njim?
Nikad nismo zajedno izašli.
Kad ste ga upoznali?
U vozu.
Zašto?
Ko zna da ste u vezi?
Ako on nije rekao nekome,
u šta sumnjam,
niko ne zna.
Vi ga niste nikom spominjali?
Ne njegovo ime.
Čak ni ono ime koje mi je rekao.
Mislite li da nešto možemo učiniti?
Razmišljam.
Da li ga je neko video da je večeras ušao.
Sigurna sam da nije.
Ni iz taksija nije izlazio ako je neko bio u blizini.
Mislite li da nešto možemo da učinimo? Ne želim u zatvor!
Smirite se, molim vas.
Razmislimo šta možemo da učinimo.
Neće nam verovati.
I ja se plašim da neće, a i da nam poveruju, ne bi nam pomoglo.
Reći će da smo izmislili priču koja nam je odgovarala.
Ko je još video?
Optužiće nas za ubistvo, znam da hoće.
Molim vas...
Ja ništa ne osećam za njega.
Hteo je da me ubije, bez sumnje.
Da ja nisam ubio njega, on bi mene.
Da mi niste dali makaze, bio bih mrtav.
No, u šta god da poveruju, moj život je uništen.
Razmišljali ste o nečemu.
O čemu?
O tome imamo li petlje za nešto.
Nešto toliko opasno,
da bi nam se sva vrata zatvorila ako bi nas uhvatili.
Šta god kažete!
Ne želim u zatvor!
Ovako...
Ako niko ne zna za vas,
ako ga niko nije video da dolazi večeras,
kako možemo biti povezani s tim
ako ga nađu kilometre daleko odavde?
Kako?
Morao bih da odem po auto.
Parkiraću pred vratima.
Čekaćemo pravi trenutak.
Vi ćete čuvati stražu dok ga ja odnesem i stavim pozadi.
Baciću ga negde izvan grada.
Naći će ga pre ili kasnije, ali možda i tek za nedelju dana.
Ići ćete po auto, a ja ću ovde da čekam?
Plašićete se? - Ne toga.
Ali ako odete, zašto biste se vratili?
Sviđate mi se i dobri ste. Ali ne znam vam ni ime.
A ko se ne bi izvukao iz te zbrke da može?
Ne svađajmo se.
Inače smo oboje izgubljeni.
Zašto ne mogu s vama?
Pa...
Nadam se da ćemo se izvući iz toga.
Ali postoji jedan uslov.
Neću vam reći ime ni šta radim niti ću vas odvesti do svoje kuće,
jer biste onda znali gde živim.
Ali ako noćas uspemo, to vam neće biti važno.
Reći ću vam šta ću ja uraditi.
Ostavite nešto ovde.
Ostavite mi svoj prsluk.
To bi bio trag ako se ne vratite.
Pošteno.
Srećom, skoro da i nije krvario.
Imate li tamno ćebe u koje ga možemo umotati?
Imam.
Problem je što ne znam šta policija može učiniti s tragovima.
Mnogo, siguran sam.
Čuo sam da čine čuda, i policija i FBI. S komadom platna, dugmetom...
1:15h.
Moram podzemnom, tako da će mi trebati 15 minuta.
Možda čak i sat.
Ako potraje i duže, ne zovite u panici policiju,
zato što vam obećavam da ću se vratiti. Neću vas izneveriti.
Do 2:15.
Pogledajte napolje.
Nema nikoga.
Ostanite pribrani. Uspećemo.
Želim svoj auto.
Da, gdine.
Čarli! - Da?
Auto prof. Vonlija. - Odmah!
Prilično je kasno, zar ne? - Da, kasnije nego što sam očekivao.
Znate g. Vorna iz vaše zgrade?
Da.
U nedelju je došao u 4 ujutru.
Popravite kočnice prvom prilikom, prilično su loše.
Hoću.
Stanite iz trotoar.
Noću ne palite svetla?
Izvinite, mislio sam da ih je upalio čuvar garaže.
Vozačku, molim.
Vonli, a? Poljsko prezime?
Ne, američko. - Imate li još neka dokumenta?
Ovde imam pismo Uprave za prosvetu.
Profesor, a? - Docent.
Dobro. Ali pazite na svetla.
Sve u redu? - Sve je kako ste ostavili.
Ime na sandučiću je Elis Rid,
u slučaju ako opet budete morali da dođete.
Ako budemo imali sreće, neće biti potrebno.
Stavili ste ćebe? - Jesam.
Prvo se moramo rešiti stvari koje bi ga identifikovale.
Već jesam.
Pretražili ste ga? - Bilo je neophodno, zar ne?
Nema pisama ili nečega s imenom?
Ne, ali...
"C.M."
Meni je rekao Frenk Hauard. To je sve što znam.
Dobro. Zavežite to i sutra idite na trajekt.
Nemojte u saobraćajnom špicu. Bacite to u more.
Ali pazite da vas ne vide. - I novac?
Možete ga zadržati. Ne mogu mu ući u trag.
A novčanik? - Učinite kako sam rekao, molim vas!
Inače se možemo predati.
Ne smemo ništa da previdimo.
Moramo unapred da razmišljamo.
Upamtite to. - Hoću.
A ovaj tepih?
Mrlja je malena, ja ću je očistiti.
Učinite to temeljito.
U laboratoriji nađu tačkice koje golo oko ne vidi.
Očistiću to.
A makaze, prokuvajte ih da ne ostane nešto na mehanizmu.
Dobro. - Šta je još njegovo?
Šešir.
Pomozite mi da pomaknem sto.
Kad odem, temeljno pregledajte stan.
Operite čaše i spremite ih.
Rešite se flaša. Sve temeljno očistite.
Ne sme biti ni znaka od posetilaca.
Njega, mene, bilo koga.
Dajte mi one novine.
Vratiću vam ćebe čim ga strpam u auto.
I ćebe dobro pregledajte.
Ne idem u krevet dok sve ne počistim.
Ugasite svetla.
Idite napolje i pogledajte.
Sve je čisto.
Hvala.
Verovatno vas više neću videti.
Za naše dobro, nadam se da će ovo sad završiti zauvek.
U redu.
Zbogom. - Zbogom.
Hej, vratite se!
Koliko je bilo? 10c? - Nema veze, evo drugih 10.
Nisu mogli daleko pasti.
U redu je. Ako ih nađete, uzmite ih.
Hvala. Hej, ovo je cent.
Oprostite. - U redu je.
Hvala za 10 c. Ako ih nađem.
Odličan porto.
Viljame, molim račun.
Večeras ja plaćam. - Hvala.
Šta je sprečilo Frenka?
Nešto važno, pretpostavljam. Bio je uzbuđen.
Frenka ne mogu zamisliti uzbuđenog.
Izvolite, gdine. - Mora da sam izgubio svoju.
Hvala.
Kafa u salonu. - U redu.
Javio se iz ureda načelnika policije.
Evo ga.
Idemo nazad?
Ne, neću jesti. Nešto ću popiti.
Kako si, Ričarde? - Hvala, dobro. Gde si bio?
Uđite, zanimaće vas ovo.
Kolinse, donesite mi sok.
Dobro, gdine.
Sednimo tamo. - Važna vest?
Veoma.
Ali zasad poverljiva. Nestao je Klod Mazard.
Klod Mazard? - Da.
Kako to misliš, nestao?
Upravo tako.
Otišao je sinoć iz Vašingtona i sinoć stigao na stanicu Pen.
Od tada je doslovno nestao.
Je li to menadžer? - Ričarde, ne budi vulgaran.
Kad neko promoviše džina poput Vorld Enterprajza,
on više nije menadžer, već finansijer.
Da, sad se sećam. - Čekaćemo do...
Ne za mene, ja čekam sok.
Čekaćemo do ponoći da dođe u hotel.
Ako ne dođe do tada, javljamo novinama. A onda gledajte vatromet!
Tržište? - I te kako!
Kako je izgledao? Mislim...
Kakav je bio čovek? - Pravi gnjavator!
Neko vreme mi je bio pacijent. - Zbog čega?
Nervi, krvni pritisak.
Užasna narav!
Bio sam srećan kad me je prozvao šarlatanom i otišao.
Ako se čovek ne pojavi jedan dan, ne treba zaključiti da je ubijen.
Nisam rekao da je ubijen.
G. Lalor. - Da?
Telefon. - Hvala. Izvinite me.
Ne znam zašto sam to rekao.
Valjda je on svojom pričom insinuirao ubistvo,
neku vrstu nasilja. - Jeste. I on na to sumnja.
A ima nepogrešiv instinkt.
Digne glavu kao ptičar.
Sigurno je opasan kad nešto nanjuši.
I te kako!
Ponoć. Vesti na stanici WPQ uz sponzorstvo Kastola Reksa,
tog sićušnog leka za osećaj umora.
Prvo par reči o Kastola Reksu.
Majka priroda je pažljivo izbalansirala želudačne sokove.
Žgaravica, kiselina i loša probava od previše jela i pića
može uticati na čovekov život.
Ali čemu patiti kad je Kastola Reks,
pomagačica Majke prirode, u vašoj apoteci.
Uzmite je danas i svaki dan. A sada vesti.
Policija je objavila tajanstveni nestanak Kloda Mazarda,
osnivača Vorld Enterprajza,
Nestanak je sumnjiv.
Firma je ponudila nagradu od 10.000 dolara
za svaku informaciju o njegovom kretanju.
Nakon što je ostavio aktovku na stanici Pen sinoć oko 22:30...
Vežbao sam snalaženje u šumi blizu Bronksa,
kad sam našao ostatke g. Mazarda.
Ne, nisam se uplašio. Izviđač se nikad ne boji.
Ako dobijem nagradu,
mlađi će brat na, fakultet a ja na Harvard.
U ovom slučaju možemo biti sigurni.
Izgleda ti lagano? - Ne baš lagano, ali ne preteško.
Mnogo dokaza? - Nekoliko.
I okolnosti se slažu.
Recimo, sigurno nije ubijen u šumi.
Bio je ubijen negde drugde i prenesen tamo.
Kako znaš? - Imamo trag guma parkiranog auta.
To je dobro poput otiska prsta.
Kako znaš da je ubicin auto?
Otisci stopala od auta i nazad.
Duboki kad je išao u šumu
i nosio nešto teško. Plići kad se vraćao bez tereta.
To nije pod znakom pitanja, zar ne?
Pretpostavljam da nije.
Sve slikamo i pravimo gipsane kalupe.
Kad uhvatimo osumnjičenog, moći ćemo da dokažemo da je on.
Posebno po otisku cipela.
Kako to?
Otisak novih cipela nije koristan.
Ali ove su iznošene. Iz otiska iznošenih cipela
možemo odrediti visinu, težinu, dužinu koraka, način hoda.
Saznali ste to? - Jesmo.
Čovek ima oko 75 kilograma.
Nosi cipele broj 40 i srednje je imućan.
To poslednje nagađaš, zar ne?
Ne.
Cipele imaju nove potplate.
Imamo mnogo takvih dokaza.
Ali nemamo trag, samo indicije. Recimo, kakvo je odelo nosio.
I to znate? - Da. I njegovu krv.
Oštrooki inspektor Džekson našao je krv na ogradi.
Posekao je ruku bacajući leš.
Trag na bodljikavoj žici...
Može li vam to koristiti?
Rekao sam bodljikava žica?
Nisi? - Nisam.
Na kakvoj bi drugoj čovek posekao ruku?
Naravno, bila je bodljikava.
Želim da vas zadivim oštroumnošću.
Zar čovek ovde ne može dobiti pohvalu?
U tom slučaju, daću ti priliku da zadiviš ceo grad.
Govori li ti ovo nešto?
Da. Govori mi da si zelen od zavisti.
Vidiš moje ime na naslovnoj strani
i želiš da se uguraš u moj slučaj
aludirajući na to da si ti krivac.
Ne koristi. Džaba si se izgrebao.
Jesi li ikad video takvu sebičnost?
Stavio si nešto na to? - Jesam, antiseptik.
Kako si se ogrebao? - Sinoć, na konzervu.
Pripazi na to. - Hoću.
Želite li čuti teoriju policije o tome šta se dogodilo?
Naravno.
Dođite u salon.
Hvala. - Laku noć.
Laku noć.
Kafu i cigare, Boris. - Dobro, gdine.
Viljeme, račun u salon.
Popodne su dobili informaciju o ženi.
Frenk? - Da?
Zdravo, Mark.
Imaš li malo vremena? - Naravno.
Odmah ću doći.
Kad poznaješ okružnog tužioca, saznaš poverljive informacije.
Da.
Frenk je veoma pametan. - Jeste.
Malo si slab, je li? - Malo.
Loše spavam.
Nedostaje ti porodica? - Veoma.
Daću ti pilule.
Nisi od onih rasejanih profesora?
Nastojim da ne budem.
Dve na dan. Daće ti snage.
Ali ne bih hteo da rasejano uđeš u kupatilo,
i pojedeš ih kao slani kikiriki.
Otrov? - Ne u tehničkom smislu.
Ali koncentracija je jaka.
Prevelika doza bi ti udarila srce poput malja.
Odmah?
Posle 20-30 minuta.
Šta je to? - Recept za Ričarda.
Ne samo da te ubije nego i ne ostavlja traga.
Samo bi ustanovili srčanu bolest.
Verovatno niko ne zna koliko si se pacijenata
rešio na taj način.
Nijednig. Zato zaboravi.
Rekao si da su našli ženu?
Ne baš našli. Popodne je policijska teorija bila sledeća.
Neženja Mazard je imao devojku.
Poslovni partneri su sigurni u to.
Ali ne znaju ko je ona i gde živi.
Bio je nervozan ljubavnik.
Kad je stigao, otišao je kod nje.
Ili je neki muškarac već bio tamo, ili je došao naknadno.
A dama je tom muškarcu dala prednost pred Mazardom.
Zašto to misle?
Da joj je ubijen voljeni čovek,
ubicu bi nekako privela pravdi.
To je samo teorija? - Rekao sam.
Tukli su se i Mazard je ubijen. Verovatno makazama.
Tako misli patolog.
Tad su ga stavili u auto. Njegov ili njen.
Odvezli su ga gde je nađen.
Sad se taj muškarac i žena mrze. Boje se jedno drugoga.
Pitaju se ko će prvi biti uhvaćen i izbrbljati priču.
Uvek žena, a? - Čekaj, nisam gotov.
Rekao sam da je to bila teorija popodne.
A sada?
Sada može biti svašta. Nešto se dogodilo kad sam otišao iz kancelarije.
To baca u vodu celu teoriju.
Zaista?
Zbog njegove preke naravi, Mazardovi saradnici
su angažovali telohranitelja da ga potajno prati.
I te noći? - Ne znamo.
Jer je i on nestao.
Onda je on ubica! - Možda, ali ne nužno.
Zašto se nije prijavio?
Nije to tako jednostavno. Možda je ubio Mazarda.
Možda ga je ucenjivao i ubio u svađi.
A možda je video ubistvo i ucenjivaće ubice.
No ako je i potpuno nevin, neće se prijaviti.
Zašto?
Jer je poznati kriminalac optužen za ucenjivanje.
Zato je i izbačen iz policije.
I traže ga zbog još dve optužbe.
Teško ćemo ga uhvatiti.
Lep izbor telohranitelja.
Ne shvatam genijalce iz Volstrita.
Grub je i snažan. Samo im je to bilo važno.
Sutra idem na mesto gde je nađeno telo.
Želi li neko sa mnom?
Žalim, ali imam operaciju.
Ričarde? - Bojim se da...
Idi s njim.
Nemaš predavanja.
Znam, ali...
Ići će. Lekar mu propisuje.
Imaćeš o čemu da razmišljaš. Kada?
Doći ću po tebe u 9:30. - Dobro, biću spreman.
Pokazaćemo ti zakon na delu.
Ričarde!
Ovo je za mene prava avantura.
Ima li nešto novo? - Ništa važno.
Frede, pokupićemo Džeksona na naplatnim rampama.
Kancelarija okružnog tužioca.
Jeste li nešto našli?
Felovs nije na dužnosti. Otići ću popodne kod njega kući.
Inspektor Džekson, profesor Vonli.
Drago mi je. - I meni.
Oprostite zbog leve ruke, posekao sam se.
Kako ti je? - Dobro. Nije to ništa.
Kako si se ono posekao?
Otvarao sam konzervu pre neko veče. Otvarač je skliznuo.
Šta je bilo u konzervi? Otrovni bršljan?
To je rezultat gluposti.
Drugi dan sam tražio lopticu za golf i ušao u otrovni bršljan.
Ogrebali ste se. Inficirano je.
Prava gnjavaža, znam.
Slučaj je vaš? - Zasad.
Svi teški slučajevi su njegovi.
Inspektor Džekson je šef Odeljenja za ubistva.
Ima li nešto novo?
Jutros smo priveli ženu.
Dobro. I šta kaže u svoju odbranu?
Čućemo. Dovode je ovamo.
Inspektore. - Dobro jutro, kapetane.
Znate g. Lalora? - Naravno.
Drago mi je što vas vidim, g. Lalore. - Takođe, kapetane.
Ovo je profesor Vonli. - Tako je.
Kapetan Kenedi. - Drago mi je, kapetane.
I meni, profesore. - Je li ta žena tu?
U autu je.
Prvo pogledajmo mesto zločina.
Ovamo.
Ovde je parkirao.
Tragova više nema, ali imamo kalupe i slike.
Gudrič 716s, između 25 i 30 hiljada kilometara.
Standardna oprema na nekoliko popularnih modela.
Saobraćajni policajac se seća kadilaka na semaforu.
To bi valjalo imati na umu. - Je li video ko vozi?
Muškarac. Ali sumnja da bi ga prepoznao.
Zato nas to nikuda ne vodi.
Došao je da baci telo. Gde?
Pokazaću vam.
Imamo kalupe njegovih cipela u oba smera.
Ričarde! - Šta je?
Ti ćeš nas voditi?
Idem li dobro?
Ravno kao strela. Profesor, a?
Da to malo ispitamo, g. Lalor?
To je smešno. Nisam razmišljao kuda idem, samo o inspektorovim rečima.
U redu je. Ne hapsimo ljude samo zato što znaju gde je telo.
Ubica nije poznavao mesto jer mu je ograda bila preblizu ulici.
Dalje nije mogao bez teškoća, pa je telo bacio tamo.
Ovde nemate šta videti. Samo zapamtite mesto.
Pocepao je rukav sakoa. Našli smo trunke vune i vlakna.
Nisu sa Mazardove odeće?
Ne, tkanina je drugačija.
I s ove žice smo uzeli uzorak krvi.
Izabrao je težak zadatak.
Mazard je imao blizu 90 kg.
Bilo mu je prilično teško.
Naročito noću.
Možda je bila noć. - Možda.
Ali skloniji sam da verujem da je zora bila blizu.
U novinama je pisalo noću.
Još nešto, gdine?
Ne pada mi ništa na pamet. Tebi, Ričarde?
Zašto pitaš mene?
Mene je zaprepastila gomila informacija
koje je policija prikupila iz naizgled sitnih detalja.
Ništa spektakularno. Zasad je to policijska rutina.
Ali u našem odeljenju imamo nešto vrlo vredno.
Šta? - Strpljenje.
Mogu misliti.
Želite da vidite ženu? - Mogao bih.
Čemu to služi?
Moj čovek je to stavio da se ne očešete o grm.
To je otrovni bršljan. - Vrlo brižljivo, kapetane.
Za mene prekasno. - Tako je.
Moraćeš još štošta objasniti, Ričarde.
Stežete krug oko mene, a?
Kad biste priznali, rešili bismo slučaj pre podneva.
Ja ne. Moraćete se naraditi.
Eto, niko nema razumevanja za nas jadne policajce.
Dovedite ženu. - Dobro, gdine.
U redu? - U redu.
Nemaš ništa protiv da sednem u auto?
Nije mi dobro.
Šta je? Ništa ozbiljno?
Ne, ne. Biće mi dobro.
Ako me zatrebaš...
Ne, samo ti idi.
To je sve. Možemo ići.
Doviđenja, profesore. Nadam se da će vam biti bolje.
Hvala.
Šta misliš?
O ženi?
Misliš da je to ona?
Ne znam.
Ima nešto na savesti. Ali koja žena nema?
Da. Gde su je našli?
U drugorazrednom hotelu blizu Brodveja.
Ne znam. Čini mi se suviše ofucana za Mazarda.
Mogao je naći bolju, siguran sam.
Jeftino izgleda?
S dna.
Sad je najsumnjiviji telohranitelj.
Halo?
Kako...
Kako ste me našli?
Videli ste jutarnje izdanje?
Nisam. - Slika vam je u Tajmsu.
Čestitam.
Recite mi na šta mislite?
Slušajte.
"Dr Džordž Feliks Rejnolds, predsednik univerziteta Gotam,
"juče je unapredio dr R. Vonlija u šefa Katedre za psihologiju."
Naravno. Nisam to očekivao pre jeseni.
Uplašila sam vas?
Malo.
Je li sve u redu?
Nadam se.
Niko vam ništa nije rekao?
A vama?
Ne, zasad nije.
Sad se ne brinem. Sigurna sam da smo se izvukli.
Vi niste?
Nadam se.
Neću vas gnjaviti, verujte mi.
U redu je.
Drago mi je što sam vas čuo.
Laku noć i hvala.
Laku noć.
Da? - Gđica Rid?
Ko je to? - Otvorite.
Želim da razgovaramo o našem prijatelju g. Mazardu.
Ne znam ni vas ni g. Mazarda,
zato odlazite!
Želite da postanem grub?
Briga me! U ovo doba nećete ući.
Ne šalim se.
Ili otvorite, ili idem u policiju.
Recite šta imate i nestanite.
Svakako.
Ako niste čuli, bilo je na radiju.
Nagrada od 10.000 za svaku informaciju koja vodi do ubice Kloda Mazarda.
Niste čuli?
I da jesam, ništa mi ne bi značilo.
Uzalud se trudite ako tvrdite da ga niste poznavali.
Pratim ga mesecima.
I dovde sam ga često pratio.
Bio je ovde, ali ne pod tim imenom.
Nisam znala ko je dok nisam videla sliku u novinama,
nakon što je ubijen.
Zato se vi uzalud trudite.
Videćemo.
Nemate ništa protiv da malo pogledam?
Imam!
Ništa ne znam o smrti g. Mazarda i nemate prava...- Slušajte.
Smirite se.
Novine kažu da traže ženu koju je poznavao.
A vi ste jedini.
Jeste li im objasnili da nemate ništa s tim?
Naravno da nisam! Ne traže mene.
Dajte, gđice Rid.
Šta tražite?
Ne mogu vam reći dok ne nađem.
Kapljice krvi. Ili sliku.
Ili priznanje.
Ili vlasi.
Bilo šta takvo.
Neke su smeđe, neke crne.
G. Mazard je bio smeđokos.
Ne.
Sve je očišćeno, a?
Valjda imate dobru domaćicu.
Da, čisto kao suza.
Nigde otiska prsta.
Čak ni tamo gde bi prirodno morali da budu.
Možda.
Oni sitni ubodi.
"'R.V."'
To nije Klod Mazard,
a nije ni Elis Rid.
I sakrili ste je.
Kako mu je ime?
Robert?
Ričard?
Blizu sam, u to ne sumnjam.
Šta želite?
To hoću da čujem! Nikome ne želim da pravim probleme.
Naravno, mogao bih. Ali ne želim.
Očito ne želite da vam policija ovde njuška.
Je li tako?
Ko želi? - To i mislim.
Reći ću vam kako ćemo to srediti.
Nagrada je 10.000 za informaciju koju imam.
Ali ne vidim to tako.
Vidim to ovako. Ako od vas dobijem 5000, bio bi to kraj što se mene tiče.
Ludi ste! - Mislim od vas i od momka.
Nemam 5000 i nema momka.
Idite u policiju i recite šta hoćete.
Ne želite da to uradim.
G. Mazard je bio veoma bogat.
Ne možete mi reći da ništa niste dobili od njega.
I ne zaboravite,
mnogo vam je bolje sarađivati sa mnom, nego s Odeljenjem za ubistva.
Ne želite na električnu stolicu, zar ne?
Želim da odete odavde.
To je sve što želim.
Dao mi je broš i narukvicu. Vrede 1000 dolara.
Hoćete li ih uzeti i otići?
Ni govora.
Samo gotovina.
Pet soma u gotovini.
Zapravo, samo blefirate.
Ako možete dobiti 10.000 od policije,
zašto biste se zadovoljili sa 5000 od mene?
Šta ako vam kažem da nestanete i da zaboravite na svoj novac?
Želite da rizikujete?
To ste učinili vi i taj momak. Inače sad ne bismo razgovarali.
Pozvali biste policiju čim sam ušao. Znam to.
Zato morate gledati na moj način. Shvatate?
Moram da razmislim.
Treba mi vremena.
U redu, ne navaljujem.
Razmislite noćas i sutra jesam li u pravu.
Objasnite sve momku, a ja ću se vratiti sutra u 20:30 po lovu.
U gotovini.
I ne pokušavajte pobeći ili nešto izvesti jer ću motriti na vas.
Laku noć i ne bojte se.
Nabavite novac i biće gotovo.
Nešto se dogodilo. Moram odmah da vas vidim.
Šta je još našao?
Vašu olovku.
Zadržala sam je jer tada nisam bila sigurna u vas.
Htela sam nešto...
Šta je, tu je.
Ljutite se? - Zbog tog čoveka?
Ništa drugo niste mogli da učinite.
Ne očekujem da platite sve.
Imam nešto, a dobiću i za narukvicu.
I druge stvari koje mi je dao g. Mazard.
Vrlo ste pošteni. Velikodušni.
Vredi ako ga se tako rešimo.
S 5000 ga se nećemo rešiti.
To je samo prva rata.
Platimo li jednom, trajaće doživotno.
Ali moramo. Ako ne, reći će policiji. Sigurna sam.
I ja. To je suština ucene.
Reći ili iznuđivati.
I šta možemo?
S ucenjivačem se može na tri načina.
Možete mu plaćati i plaćati dok ne ostanete bez ičega.
Ili možete sami pozvati policiju i odati svetu svoju tajnu.
Ili ga možete ubiti.
Dobro veče. - Dobro veče.
Hoće li ovo dugo trajati?
Imam lek u prahu.
Može? - Da, valjda.
Ista doza.
Ne treba da zamotavate.
Koliko? - 3,25.
Ako imate decu, ne ostavljajte to nadohvat ruke.
Neću.
Gore. - Dole.
Oprostite.
Dole!
Je li vas neko pratio?
Sumnjam. - Gledali ste?
Jesam, ali sigurno nije bilo nikoga.
Policija? - Molim vas...
Ako želiš da se igraš, prvo moraš da napišeš domaći.
Ako prvo napišeš domaći, možeš da ideš...
Mama!
Dole. - Gore.
Dajem vam reč da nema ni traga od policije.
Verujte mi. - Sad sam dobro, nastavite.
Tu je 5000. Ako bude problema, ne dajte mu sve.
Recite mu da ste samo toliko skupili,
i da se sutra uveče vrati po ostatak.
Shvatate? - Shvatam.
Šta je sa...
I to je unutra. U prahu.
Ništa neće videti jer se odmah topi.
Koliko? - Unutra je uputstvo.
Ne znam šta još možemo, Elis.
Ako mislite da to ne možemo, smislićemo drugi plan.
Ništa drugo ne možemo.
Znam to.
Koliko brzo deluje?
Rekli su mi za 20-25 minuta.
Zato se pobrinite da vam ode iz stana.
U redu.
Bolje da sad odete.
Poželite mi sreću!
Srećno!
Ako izgubite nerve, ne bojte se.
Naći ćemo drugi način.
Neću izgubiti nerve.
Gđice Rid? - Da?
Ja sam. Otvorite.
Ko je još tu? - Niko.
Nisam znao hoće li vam pasti na pamet neke lude ideje.
Ne.
Baš ste se doterali. Za mene?
Drago mi je da vam se sviđa. - Dobro je.
Mazard je znao da izabere.
Možete li načas sesti?
Naravno. Ali skratite.
5000 je mnogo novca.
Za mene je mnogo i nisam to tako brzo mogla da prikupim.
I šta ja sad treba da uradim?
Samo želim da budete razumni.
Dajte mi još malo vremena.
Koliko imate?
2900.
Tako sam i mislio. - Šta želite da kažete?
Tu bih svotu i ja rekao da na umu imam neku drugu ideju.
Ni premalo, ni previše.
Ne verujete mi? - Prestanite da me zavlačite.
Dajte.
Hajde.
Ostalo mogu da skupim do sutra uveče.
Ko vam je rekao da to kažete?
Niko.
Niko, a?
Je li to u redu?
Slatki ste, znate?
Je li u redu?
A šta mogu ako više nemate?
Mislim da mi treba piće.
Želite i vi? - Može. Šta imate?
Ja ću skoč i sodu. - Sipajte i meni.
Gde vam je dečko sve ovo vreme?
Nema dečka.
Rekla sma vam. - On nije dao prilog?
Ništa mi ne verujete, je li?
Ja sam cinik po prirodi.
Kakav je to tip koji tako slatku devojku gura u prvi red?
Nema koristi od toga da vam išta pokušam reći.
Dobro.
Ako je sve tako čisto, zašto mi dajete lovu?
Samo zato što vam se sviđam?
Jer ne želim da budem umešana u to.
Ne zato što sam imala veze sa tim. - Kako da ne.
Dok sam u ovakvom položaju, ko zna šta bi pokušali da mi prišiju.
Da li biste hteli da se izvučete iz svega?
Kako to mislite? - Upravo tako kako kažem,
da se izvučete, potpuno.
Kako?
Pobegnite sa mnom.
Razmislite malo.
Ne moram da razmišljam.
Nisam tako loš momak.
Nisam to ni rekla.
A što je važnije,
osim dečka kojeg nemate,
samo ja znam da ste poznavali Mazarda.
Razmislite malo na taj način.
Iz Havane smo začas u Južnoj Americi.
I na cilju smo.
Kad bih mislila... - Šta?
Kad bi mislila šta?
Imaš li još novca osim ovoga?
Zadrži ga. - Zašto?
Pogledaj se u ogledalo. Ako misliš na drugoga, ne budi luda.
U ovakvoj gunguli moraš prvo da se brineš za sebe.
Valjda.
Da li bi on mislio na tebe da ima izlaz?
Kad bismo otišli? - Što pre to bolje.
Sutra ujutru?
Bilo bi bolje noćas.
Je li to velika razlika?
Nije ako krećemo ujutru.
Moram da nazovem neke ljude, ne želim da policiji prijave moj nestanak.
Da, tu moraš da pripaziš.
Moram da smislim neko objašnjenje.
Onda, dogovoreno?
Da, mislim. Jeste.
U redu. Poljubi me.
Nisi valjda i dalje zabrinuta?
Valjda nisam.
Prepusti sve meni. Dobro ćemo proći.
Očito ću morati. Nemam drugog izbora.
Ne želiš piće?
Ne.
Staviću još leda.
Mogla bih reći da idem na obalu.
Izvoli.
Zaista želiš da to popijem?
Zašto ne?
Sve je dogovoreno, zar ne? - Tako sam i mislio.
Šta želiš d kažeš? - Ti to popij.
Ja imam svoje. - Popij ovo, a ja ću tvoje.
Hajde. Šta je?
Ništa. - Onda dobro.
Popij to.
Popij!
Smatraš me detetom? - Ne znam na šta misliš.
A ja nastojim da te izvučem iz gužve!
Najradije bih ti slomio vrat!
Lud si. Ne znam o čemu govoriš!
Ne? Zašto onda nisi popila?
A sad mi daj ostatak.
Nemam ga. - Prestani da me tretiraš kao da sam dete!
Donesi ostatak love! Brzo!
Hajde!
Nije valjda pod dušekom!
Vi amateri!
Šta još tu imaš?
Kako si mogla lagati tatici?
Mislila si da ćeš se izvući?
Hoćeš li sad da ideš?
Hoćeš li da ideš? - Naravno.
Budući da si mala prevarantkinja, daću ti još jedan poslić.
Daću ti da iskopaš još love za taticu.
Još pet somova do sutra uveče.
Kako ti se to sviđa?
Ne vredi.
Ne mogu.
Mislim da možeš.
Bar pokušaj.
Doći ću opet sutra uveče, da vidim da li si imala sreće.
'Đenja!
Profesore, otišao je.
Otišao? Kako?
Shvatam.
Da.
Ne znam, nisam siguran.
Ne mogu da podignem više novca.
Žao mi je.
Ali ne znam šta sam drugo mogla.
Bila sam užasno uplašena.
Siguran sam da ste učinili sve što ste mogli.
Nismo vešti u takvim stvarima.
I šta ćemo sada?
Ne znam, nemam ideju.
Preumoran sam da o tome večeras još razmišljam.
Preumoran.
Ko je to? - Flin. Mislim da ga je pogodio.
Jesi li ga pogodio?
Čini se.
Je li to on? - Jeste.
Sinoć ga je neko video u kvartu.
Obilazio sam autom kad sam ga video tu.
Viknuo sam da stane. Naravno, počeo je da puca.
Pogledajmo.
Da, to je naš čovek.
Jesi li video iz koje kuće je izašao?
Nisam. Hodao je kada...
Lepo se osigurao.
Ne znam zašto je počeo da puca.
Nije mu se svidela ideja o pogubljenju.
Mazardovo?
Smešno.
Ja sam počeo da imam potpuno drugačiju sliku o tome.
Ljudi, razlaz! Gotovo je!
Centrala, je li Morning Sajd 5354 u kvaru?
Zovem ga...
Pokušajte i vi. Jako je važno.
22:30, profesore Vonli.
22:30, gdine.
Oh, da. Hvala.
Zaspao sam. - Je li vam dobro?
Da, dobro mi je.
Laku noć, Kolinse. - Laku noć.
Šešir, molim.
Izvolite, gdine.
Čarli! - Da, profesore?
Nemaš pojma koliko sam srećan što si živ. I dobrog zdravlja.
Hvala, profesore.
Taksi, profesore? - Ne.
Ne, hvala.
Laku noć, Tede. - Laku noć.
Oprostite, možete li mi dati vatre?
Ne. Ni govora!
Ni za milion dolara!